Fent voltam a padláson, hogy rendbe tegyem a dolgokat, és hallok egészen a padlásról,
hallom, ahogy bátyám és
apám olyan hangosan kiabálnak a
nappaliból, mint egészen a földszinten, és
távol vagyok a padláson és hallom őket,
mintha ugyanabban a szobában lennének, ahol
gyakorlatilag ott voltam, és olyan, mint azt
hittem, olyanok voltak, mint a
lépcsőn lefelé a padlásról,
egészen odalent a nappaliban
vásárolni, és megkaptam az utolsó harminc
másodpercet ezt a vitát, és
percekig ment vele,
és csak azt érzik, hogy a
másik ilyen szörnyű ember, amit
mindketten megvertek ebben a
házban az elmúlt öt évben, amióta az
öcsém hazaköltözött. Mindketten totális
nagyképűek, és anyám totális
bacod, abszolút nagyképű, fizikailag nem
ver meg, de szörnyű,
bár a szavak gúnyosak és gyűlölködnek,
hacsak nincs valami haszna
a madárnak, mint te tudod, az ő
javára és ő ” kedves lesz ennyi
ő tiszta nárcisz, és
elegem van ezekből az emberekből, akik már
öt perce itt élek a pikkelysömörön, amúgy
most kezd minden karomban látszani
nem, az
orvosok nem kezelnek újra
miatta, ami nem erkölcstelen, mert folyamatosan
elutasítanak alacsony jövedelmem alapján,
és heti száz dollárt
keresnek, és nem kaphatok több pénzt a
szüleimtől, mivel ők nyertek nem emelik a
fizetésüket, sok pénzt keresnek, hogy
ebben a házban éljenek, de nem szeretnek engem,
és önzőek a pénzükkel
, nagyképűek és
vallásos nagyképűek szomorúak